--Vad ska du göra? --Det är nog dags att ge sig av.
Jag har en hemlis som hon nog inte gillar.
--Ni måste uttala orden. --Kör.
Ner!
Vad heter hon?
"Pearl", efter sin pappas mamma.
Och var är hennes pappa?
Han var på "HMS Princess Charlotte" när hon sänktes för ett halvår sen.
Och är hon din lilla juvel?
Hon gråter mycket.
Jag förstår henne inte. Det är som om hon lämnats vid min ytterdörr--
--och snart vill de riktiga föräldrarna få tillbaka henne.
lbland önskar jag att de skyndade sig.
Vad är det värsta med att tänka så? Skuldkänslan -- eller avsaknad av den?
Hör på dem...
Förödelsen...
--Tror du att vi kommer att vinna? --Vilket, kriget?
Jag vet inte, det är...
Min sort har aldrig intresserat sig för politik.
Jag studerar kugghjulen, inte maskinen.
Lättare att förutspå.
Som du...Daisy.
Hur ska det gå för dig?
Du träffar nån...som är en bråkdel av vad du hoppats på.
Men du nöjer dig och slår dig till ro.
Det blir din första dröm som går i kvav.
Du blir inskränkt som alla andra. Bär dina fördomar som medaljer.
Din vackra mun blir ett elakt streck...
...blir tunn och ihopsnörpt.
Ett liv som inget betyder.
Som inget berikar. Och när det är över höjer inte ens Pearl ett glas.
--Det vet du inte, hur kan du säga så? --Alla människoliv är varandra lika.
Så kommer det inte att gå för mig!
Du har otur...du vill nånstans.
Fast i en värld av dvärgar, och det ser du tydligt.
Det är inte ditt barn som är på fel plats.
--Vart ska du? --Jag färdas fritt.
--Kom med mig. --Jag känner dig inte!
Nej...
...men på nåt sätt känns det mer riskabelt att stanna här. Eller hur?
Vänta tills de signalerat "Faran över".
Se på det, det är farligt där ute!
Alltid.
Jag gör dig osårbar.
--God morgon? --Mamma måste fråga dig en sak.
--Hur mycket är klockan? --Du snarkar!
Nina! Kom här!
Hur mår George? Förlåt, hur mår du? Nej, fan, berätta sen! Hur mår han?
Han klarar sig.
--Vad har hänt? --Du kanske ska sätta dig?
Han har träffat nån. Och han har flyttat.
Oj...hurdan är hon?
--Morrn. --Morrn.
Visste du att Molly ser på mig när jag sover?
--Det är föräldramöte ikväll... --Måste man sitta i deras små stolar?
Nej, alla är i matsalen och det är riktiga bord och allt är allvarligt.
--Går den klockan rätt? --Ja.
Jag vet att jag frågat, men det vore fint om du kom med för Mollys skull.
Jo, men som sagt har jag ju träning i kväll med Mitchell.
--Kälkåkning. --Ursäkta att den överraskade.
Det är som om du fortfarande bodde med Mitchell och ugglade vid TV:n.
--Som om du dubbelgarderade. --lnte alls!
Jag kan inte bara överge...
lnte ska du överge nåt, men sluta att ge förvirrande signaler.
Jag vet att det gått snabbt med oss--
--men det var du som ville det. Du satte farten, inte jag.
Nu gör du mig nervös...nu väntar jag på nästa överraskning.
Här är TV--nyheterna.
Du...vi ses sen.
...brand i en begravningsbyrå. 31 kroppar hittades i byggnaden.
De visade sig inte ha rök i lungorna--
--varför man antar att de var döda som förvarats i anläggningen.
Jag sa åt honom att gå vidare med sitt liv, jag sa åt honom att...
--Är det bra med dig? --Visst.
Det har varit konstigt sen du stack, alltså konstigare än vanligt.
Jag är bara trött, men...
Men är du med oss igen? Och säg att du tänkt bedöva George?
Det är invecklat, vi måste prata. Kommer han hit till fullmåne?
Han kommer jämt hit. Hälften av hans grejer är kvar.
Han har flyttat, men kommer jämt hit. Vi har blivit hans...förråd.
Te! Jösses, du behöver ju te! Och rostat bröd och allt!
Hur är det med Mitchell, förresten?
Vadå, vad har hänt?
Daisy?
--Hur klarade du dig? --lvan räddade mig.
Han räddade mig, Daisy.
De säger att det var en kremationsugn och kortslöts och orsakade branden.
--Liken, då? --lngen luft i lungorna.
--De var redan döda. --Det var 30 lik!
"Historien skrivs av segrarna", vet du? Det gäller dödsattester också.
--Tror du att det var polisen? --Ja, som hämnd för polischefen.
Har polisen sökt dig på jobbet, då?
Jag har inte varit där sen branden.
--Bevakar de ditt hem? --Nej, men de tror väl att jag är död.
Skulle de inte kolla? Jag var bara runt hörnet, jag såg inga poliser.
Fast hela grejen vore ju att hålla en låg profil.
Det var snabbt och brutalt, men amatöraktigt.
Det var inte polisen.
--Kom, vi drar. --Ja.
Hej.
Du verkar må bra.
Jag såg din bur. Vilken kanonidé, tänk att vi inte kom på det förut!
Jo, Annie sa att du börjat umgås med nån.
--Att ni...bor ihop? --Du sa åt mig att gå vidare.
Jag vet, jag menade inte...
Det är bra.
Du måste vara väldigt lycklig.
--Vad gör du här? --Jag ville träffa dig.
Ja...nu har vi träffats.
Jag fattar att du är arg...
--Ledsen att jag stack. --Nej, det var kanon.
Jag behövde bara lite tid...
Jag förstod det av brevet. Tänk att du inte gjorde slut via sms.
Du förvandlade mig till varulv, kom inte med moraliska pekpinnar!
Det var därför du kom, för att skuldbelägga mig?
Okej, det här går helt åt...
Jag har träffat folk... som kan ha ett botemedel.
--Mot vad? --Blåskatarr, vad tror du?!
De känner till oss. Varulvar. Det har de gjort en tid nu.
Vad har du berättat för dem? Vad i helvete är de för några?!
Mr Kemp kontaktade mig, en före detta präst.
--Så det handlar om religion? --Det finns en professor Jaggat också.
Så vi har en avlagd präst och en galen vetenskapsman. lnget konstigt.
Hur funkar det här botemedlet -- åh, gode Gud...
Det här är vårt första samtal sen du försvunnit i veckor--
--och vi snackar om det här.
De har en anläggning. Det var där jag var.
Och där finns en kammare, som...
Jag tänker inte träffa nån, det är vansinne!
Om nån för tre år sen nämnt vampyrer, varulvar och andar, vad hade du sagt?
--Det här är skillnad. --Hur då?
Det finns inget botemedel.
Då går vi därifrån.
Okej, jag kan träffa din präst. Fast hoppet han gett dig är ren grymhet.
Jag fattar, kan vi säga två i dag?
Visst, två blir...två blir bra.
Vi ses här.
George.
Det var trevligt att ses.
Du använder inte socker, va?
Brukar du se på nyheterna? Världen över finns grupper av vampyrer.
En del gömmer sig, andra har ingått pakter.
Nu rör det på sig. Har du tänkt på alla olyckor på sistone?
Gasexplosioner, byggnader faller ihop -- de slår tillbaka.
--"De"? --Människor.
Herrick tjatade om "de starkas överlevnad".
Det är så här: Det är alltid nån som har större påk.
Vad ska vi göra, då?
--Vi måste vänta... --Jag tänker fan inte vänta!
Min make dog där inne. lvan, din vän! Vi jagas, vi måste ge igen!
Och hur ska det gå till?
Jag ska spåra upp alla som visste. Jag ska tortera dem.
Jag ska ta reda på vem det var, och döda dem.
Vänta, Daisy! Det var polisen, du behöver inte söka nån annanstans.
Jag vill höra det från dem själva.
Okej, då vet jag vem vi måste snacka med.
--Nina är tillbaka. --Lägg av? Hur är det med henne?
Hon är underlig, hon har träffat folk som tror sig ha en kur. En är präst.
--Du skojar väl, för helvete? --Det sa hon inget om.
--Är det tamburiner och sånt? --Nej -- de har en forskare.
Ja, men då så, de har ju en forskare!
Jaggat, säkert en sköning. Stanna, prästen kommer vid två.
--Ska ni träffas? --Ja, de utnyttjar henne!
--Jag tänker säga vad jag tycker. --Det vill jag höra.
--Och jag måste dra. --Är du inte orolig över att de vet?
Att folk vet vad du är gör dem inte till ett hot!
Det ordnar sig, de verkar harmlösa! De har ju en forskare, och allt.
--Jag drar nu. Klarar du dig? --Ja...jag antar det.
--Du, då? Har du hört av Lucy? --Nej. Lägenheten är tillbommad.
Minns du att du sa att jag vore en idiot om jag berättade vad jag var?
--Ledsen, Mitchell. --lngen fara. Vi ses sen.
Jag ska träffa George Sands.
Ska jag följa med? Han svarar nog bättre på ett bekant ansikte...
"Bättre"? Jag kommer att vara så lättsam, så.
Sa Nina nåt alls om Mitchell?
Alltså, om hur George klarat sig sen han dog, de var vänner.
De... Det var som en vänskap.
Han var säkert förkrossad. Vampyren förförde tveklöst honom också.
--Bort med dig. Ut i köket! --Fader Ted kan inte se mig!
Men jag gör det och kommer att fnissa, och då blir Nina sur.
--Gud... --Så får du inte säga.
Knip igen, Annie! Nu är du faktiskt ohyfsad.
George...det här är mr Kemp.
--Jaha? --Det är en ära att få träffa er.
Var så god att stiga på.
Fortsätt ni, stanna inte.
Var så god att slå er ned.
Jaha...så ni vet varför vi blivit som vi är?
--Ni är besatta. --Är jag besatt?
Av Satan.
Jaha, tack så hemskt mycket för att du kom. Så vi är besatta?!
--Är det din förklaring? --Hur skulle du förklara det?
Okej, jaha, den här boten... Är det som en exorcism?
lnte riktigt, men jag har utfört exorcismer.
Nej, vår bot bygger på mötet mellan tro och vetenskap.
Vargen frigörs av fullmånens dragningskraft, eller hur?
Vi har en tryckkammare, där vi placerar dig eller Nina--
--natten då förvandling kan ske.
Trycket i kammaren motverkar månens effekt.
Vargen tillåts inte komma fram. Den försvagas.
Den dör.
--Funkar det? --Ni blir den förste att prova.
Jaha, så det är inte så mycket exorcism som...dissekering.
Det är inte riskfritt.
Och du säger dig kanske att du klarat det hittills, med låga dödstal.
Varför ta risken?
Men vi tror att vargen blir starkare för varje förvandling...
...tills det är som om den smittar ditt liv mellan förvandlingarna.
Har du upplevt det så, George?
Är du exorcist kan du väl bara bända ut den ur oss?
Besatta skiljer från hemsökta.
Men jag har hjälpt många strandsatta själar att gå vidare.
Ni har besatts av en demonisk ande, de är segare. Därav kammaren.
Tror du verkligen att vårt tillstånd kan förklaras med religion?
--Det gör ju du. --Va?
Du kallar det en förbannelse. Varför är det lättare att tro på?
Nina har rätt, man kan inte plocka ut de trosaspekter som passar en.
Tror du på Guds mirakel måste du tro på Satans -- annars är du en idiot!
Ondskan existerar! Monstren också.
lngen vet det bättre än vi!
Nä! Ledsen, men jag köper det fortfarande inte!
Att nåt inte kan förklaras innebär inte att det blir er grej.
Ni har inget botemedel.
Det finns inget botemedel.
Vänta här, jag ska prata med honom.
--George, vänta! --Vet du vad det mest otroliga är?
Att du tror på det.
Jaså? För jag fattar inte varför du är ett sånt arsel!
KAN DU HJÄLPA MlG?
Ja.
Jag har min bot, allt under kontroll.
--Buren är bara skadebegränsning! --Skulle det vara dåligt?
--De kan ge oss våra liv tillbaka! --Jag har ett: Jobb, vänner, flickvän.
Gör det för hennes skull!
--Vad menar du? --Du berättade inte för mig.
Du hade "läget under kontroll" -- hur bra funkade det?
Jag menade inte... George!
Ledsen, du kom visst hit i onödan.
lnte alls.
Vilken överraskning!
--Vad gör du? --Tvättar en kofta. Den lär krympa.
Jag har tänkt lite och du har rätt, jag borde följa med på föräldramötet.
Mitchell är med på att hoppa över träningen, men jag kikar dit efteråt.
Men jag vill veta att du vet att jag är här för att stanna i era liv.
Jag vill visa att jag är med dig, så jag tycker att vi ska gifta oss.
--Det är inte sant... --Jo, bara jag är där vid åtta.
--Om att vi borde gifta oss! --Va...jo!
Jag är helt säker.
Åh, Gud!
Jag vet inte vad jag ska säga! Här står jag i diskhandskar!
Det får du allt vänja dig vid -- frugan!
Åh, Gud!
Hejsan, hur är det?
Stephen, här är Daisy. Daisy: Stephen är rättsläkare.
Nå. Branden i begravningsbyrån. En vampyr som stektes var hennes make.
--Hur länge var ni tillsammans? --69 år!
Det är annat än folk i dag, va?
l alla fall, Daisy vill få ett avslut och tänkte skära halsen av dig.
--Man ska inte undertrycka ilska. --Jag sa att det inte var du.
"Visst kände han till det", sa jag, "och hjälpte till att mörka"--
--"men du bör satsa på att ta de som låg bakom."
Om du berättar vilka som låg bakom det så går vi och irriterar dem.
Ta det lite lugnt, Daisy. Vad sa du?
--Det var inte vi. --Fel! Du signerade dödsorsaken!
Vad skulle jag göra? Vi visste inget, kropparna kom och vi såg vad de var.
Vi kunde bara reagera, ingen varnade oss.
Du måste säga som det är, allvarligt. Här och nu.
--Varför i helvete skrattar han?! --Ni är på flykt!
Oavsett om det var vi eller nån annan, så är ni på flykt!
"Här är ljuset som leder till säng"
"Här är bödeln med yxa och dräng"
Säg att det var du, annars dör alla du känner!
Jag önskar att det varit vi! Jag hade bjudit in alla era offers föräldrar--
--och så hade vi hållit hand medan vi lyssnat på dödsskrien!
--Kom. --A: Vad var det jag sa?
B: Du är riktigt ohövlig.
--Ni hittar henne aldrig. --Vem då?
--Hon har försvunnit, va? --Vem då?
Hon kom till mitt kontor för några veckor sen, hade nån galen idé om--
--att jag jobbade för vampyrer och ogillade det.
Hon sa att jag inte skulle oroa mig, att de hade planerat allt.
Hon hade fått reda på var vampyrerna sågs, och det skulle bli en brand.
Vad hette hon?
--Hon avslöjade bara sitt förnamn. --Fram med det. Nu.
Lucy.
l åratal har jag skyddat människor, och så gör de så här?!
Du hade rätt, Daiz. Vi angrips.
Vill du slå tillbaka?
Vi ska slå tillbaka.
Hejdå, Molly.
Hej.
Jo, som jag sa så är det ju ett evigt dilemma:
Privatskola eller privatlärare?
Tanken på den här... evigheten av tid framför mig--
--den...den skrämmer mig.
Nu är det vi.
Trevligt att ses.
Annie?
Är du här, Annie?
Hon är nog där.
Annie... vill du fortfarande göra det här?
Har du ångrat dig kan vi gå.
Ja, jag vill!
Hon sa "ja". Jösses, så mäktig hon är.
Du vill väl bara blir fri, eller hur?
Ja, hon verkar trivas jättebra.
Hon verkar jättenöjd.
Ande, jag ber dig att lämna denna plats.
Ande, jag ber dig om detta i Guds Faders namn.
Och när Han kallat till sig sina tolv lärjungar--
--gav han dem kraft att fördriva orena andar.
Dessa tolv sände Jesus ut med budet: "Hela de sjuka"--
--"rena de spetälska, väck de döda, fördriv djävlar!"
Vad är klockan?
Jag trodde att vi skulle ha varit klara nu. George kommer snart.
--Mår du bra? --Förlåt?
--Hur mycket är klockan? --Kvart över sju, kanske.
--Ursäkta. --Kvart över sju?
--Jag fattar inte, det är för tidigt. --Man blir snurrig, det är sommartid.
Eller hur? Jag blir helt vilsen när tiden ställs om.
--Va, vad sa du? --Klockorna ställdes tillbaka i natt.
--Du gör mig illa. --Min klocka är 19:15.
Jag ställde om den i morse när du sov, när jag ställde om köksklockan.
Så hon är åtta nu?
--Vad är det med dig? --Svara mig!
Nej, jag menar så här:
Klockan är sju nu, fast åtta med gårdagens tid.
--Kan jag hjälpa er på nåt sätt? --George?
Nej!
Hur står det till?
George?
Är det du, George?
Fly.
Fly!
Hur är det?
Jag beklagar, men vi tycks ha signalfel framöver.
Förhoppningsvis kan vi starta inom fem minuter. Beklagar dröjsmålet.
Snälla! Nej! Nej!
Och dessa tecken skall följa de som tror.
l mitt namn skall de fördriva demoner.
De skall tala i nya tungor.
--Hallå, det måste finnas en dörr. --Oj, mr Kemp? Vänta lite.
--Hur menar du? --Jag måste ha en dörr att gå genom.
Jaha, vi behöver visst en dörr. Tog vi med oss en dörr?
Stanna där!
Hör på, George!
Hör på nu, gubben! Du måste upp dit, nu! Du måste in i buren!
Bara in!
Åh, Gud! Åh, Gud!
Det ordnar sig, upp med dig.
George...det ordnar sig, ingen fara.
--George... --Annie!
Allt väl där uppe?
Hallå?
Allt väl?
Mina damer och herrar... vi ska snart få er härifrån.
Ge mig bara ett ögonblick, så ska jag få ljus i vagnen...
Har nån tjafsat runt här?
--Han är inlåst nu... --Vafan var det?! Hon är här.
Han är en varulv.
Annie...ska vi fortsätta?
--Jag måste hjälpa min vän. --Hon sa nej...en vadå!?
Annie...du måste komma ihåg varför du skrev den där lappen till mig.
"Kan du hjälpa mig?" skrev du.
--Minns du att du skrev det? --Ja.
Ja.
Här är adressen. Kom förbi. Det var trevligt att träffas.
Och hälsa George när han återkommit.
Jag hoppas att en dag kunna hjälpa honom också.
Annie...
Annie!
--Ja, ja, lugna ner dig! --Nyckeln har åkt av.
Vad tusan hände, du förvandlades på gatan?!
Jag vet, jag missade tiden -- klockorna ställdes bakåt, eller nåt.
--En minut till, bara en minut... --Kan du...vända dig om lite?
En minut.
Var det nån här? När du släppte in mig?
Ja, bara några polare.
--Spöken? --Ja.
De fick lite spel av att se dig sådär, men jag skickade hem dem.
--Varför stressar du? --Jag måste träffa Sam.
Jag minns inte hur jag lämnade stället med henne...eller Molly.
Ja, jag måste snacka med Sam.
Det var hemskt, George.
Pinsamt. Mina vänner, Mollys kompisars föräldrar.
Skulle de låta sina ungar komma hit nu?
--Det var hemskt, vad ska jag säga? --Är det din...
--Din grej med att hantera ilska? --Nej...jo...typ.
--Är du...? --Vadå, "är jag" vadå?
Jag vet inte... En risk?
Det är en sjukdom jag måste leva med, men det brukar gå bra.
Gårdagen var ett missöde. Jag är så ledsen, det måste ha varit hemskt.
Så det här är "grejen"?
Hur menar du?
Jag menar att jag träffar nån jag gillar--
--och så visar han sig vara sur, elak eller rasist. Du är inget sånt.
--l stället är det det här. --l stället är det det här.
Jag är ledsen, det ska aldrig upprepas.
--Du måste be Molly om ursäkt. --Tack.
--Det här är jätteviktigt för mig. --Det får allt lov att vara värt det.
Molly! Kom ner lite, gumman!
De skickade ut folk att leta efter dig.
Jag kanske kan köpa nåt till skolan, kanske en overhead--projektor?
Det var visst länge sen du var i en skola?
--Vad är det? --Hej, Moll.
Molly!
Vad är det med henne? Såja, gumman.
Såja, Molly, gråt inte.
Jag skulle inte ha berättat om mig. Hon kommer inte tillbaka.
Jag förlåter dig. Det är inte ditt fel.
Du kunde inte veta.
Vad ska vi göra nu? Bonnie och Clyde.
Vi ska hitta Lucy.
Jag tror inte att hon vill bli hittad.
Hon sa att hon ber i sjukhuskapellet, så jag ska dit och prata med prästen.
Skrämma honom.
Tänk om han inte vet var hon är?
Då får vi döda alla i världen, en efter en, tills vi hittar henne.
Det låter kul. Fast bara vi två? Det kan ta ett tag.
Det finns en till.
Nu har hon lugnat sig lite.
Hon ska få lite mjölk. Jag fattar inte vad som hände.
Vi kan inte fortsätta.
Vad sa du?
Vad höll jag på med? Vad hoppades jag på?
Vi var så ivriga att vara normala, att behövas, att vi skippade resten.
Vi låtsades.
Är det så du egentligen känner?
Det här livet är inte för mig.
Det är nåt andra får.
Du är underbar.
Hon är underbar.
Hejsan.
--Kolla, spöket. --Sov en kompis över här?
--Jag kysste dig en gång. Minns du? --Ja. Typ.
lbland hör jag dig i ett annat rum.
Jag kan bara tänka på din kropp...under de där kläderna.
Jag tänker på din hud.
Sluta, Mitchell! Lägg av!
Vill du kyssa mig igen?
--Vill du kyssa mig? --George!
--Hej. --Tjena.
--Vad gör du? --Jag ska till stället Nina hittade.
--Jag ska testa deras kur. --Du sa ju att det inte fanns nån?
Kanske inte, men vi måste pröva.
--Är det säkert? --Säkrare än att låta bli.
Vi är monster. Vi skulle inte ha bosatt oss bland människor.
Då följer jag med.
--Varför det? --Vaka över dig. Gud vet vad de gör!
--Han är ju katolsk präst. --Precis!
Det är nån där inne.
--Vem då? --Mitchell.
--Du sa "nån". --Gå och prata med honom.
--Varför sa du "nån"? --Snälla, gå och prata nu.
--Du är så underlig! Vad gör du?! --Bara gå.
Nej, inte han igen!
Jag trodde att han flyttat, men han är fan alltid här!
Åh, Gud! Är du full? Jag hatar när du är full.
Jag måste berätta en sak och du lär vilja brottas, men...
Jag ska till stället Nina hittade, med prästen och professor Jaggat.
--Och jag följer med. --Ja, så...
Bra, dra åt helvete, jag är less på allt hundhår på mina kläder.
Mitchell?
Stick nu, George. Snälla, ta mina nycklar och dra.
Vad har hänt? Berätta vad som har hänt!
lngenting.
Allt är fint, Georgie.
Allt är fint...
--Kom. --Nej, vänta lite.
Kom, Annie, vi måste iväg.
George...du är väl min vän?
Alltid.
Vad du än är när du lämnar det där stället--
--så håll dig undan städerna.
Städerna är inte trygga så länge till.
--Vi kommer väl aldrig mer tillbaka? --Såklart vi gör. Kom nu, Annie.
Du bör gå.
George berättade för mig om dig. Vet du vad jag är?
--Ja. --Jag söker en läkare från...
Jag söker en läkare från sjukhuset, Lucy. Hon sa att hon brukade be här.
--Vad vill du henne? --Jag vill bara prata med henne.
Jag kan frälsa dig. Jag såg dig när du låg döende, du är inte densamme.
--Jag blir inte frälst. --Och jag lämnar inte ut adresser!
--Du gör mig så glad. Tack. --Visst.
George riskerade livet för att rädda dig. Vad ansåg han värt att rädda?
--Jag ska döda dig, din jävel! --Det finns kvar där inne, hitta det!
För vem du än är, så säger jag ingenting! Håll dig borta!
Vem du än är, låter du bli Lucy Jaggat!
Vad sa du?
--Bara...bara låt henne vara. --Sa du "Jaggat"?
--Dig känner jag igen. --Här är professor Jaggat.
Trevligt att ses, George.
--Och du har Annie med dig också? --Ja.
Välkomna till friheten.
Den här vägen.
I NÄSTA AVSNITT
Översättning: Henrik Brandendorff www.broadcasttxt.com